Dag 18 Lørdag 25. Maj Marguerittes til Lunel
![](https://usercontent.one/wp/www.henrikwbendix.dk/wp-content/uploads/20240525_114308-scaled.jpg)
Som billedet viser, har romerne altså været i Nimes. Denne gang ledte navigatoren heldigvis igennem bykernen. Det var hyggeligt at liste gennem ekstremt smalle gyder og ad gågader, hvor det almindelige byliv udfoldede sig. Ikke mindst var det hyggeligt, fordi folk på gaden helt overvejende var lokale.
På flere og flere turistmål gør befolkningerne oprør over for mange turister. Senest hører jeg fra min søster, at det også er nået til Madeira. Øen har ellers traditionelt været et charmerende og lidt støvet rejsemål primært for ældre englændere og skandinaver. Nu tiltrækker man også yngre, velbeslåede turister, der vil have naturoplevelser. Som græshopper oversvømmer de alle interessante steder, fordi de tipper hinanden via de sociale medier. Men græshopperne sværmer altså endnu ikke i Nimes.
Ind imellem er det bedst at køre ad større veje til næste mål. Fordi overnatningsstedet ikke lige ligger på ruten, eller fordi cykelruten er for ringe. Et nært familiemedlem har oplevet som cyklist at blive påkørt af en uopmærksom bilist. Det kan det sagtens stimulere fantasier om, hvad der kunne ske her, hvor der køres stærkt og kontant.
Når tankerne flyder kan diverse bekymringer (egne og andres) godt trænge sig på: nu er der mellem 5 og 10 rifter i cykeldækkene – hvor længe holder de; er cykel og tasker der stadig, når du har parket i et broget kvarter osv. osv.
Min pointe er nok, at hvis en tur som denne ikke skal være alt for omstændelig, og hvis energien skal kunne bruges på de gode oplevelser, må du træffe de vigtigste sikkerhedsforanstaltninger og så i øvrigt være på tæerne.
En filosofi, jeg mener, kan udstrækkes til livet. I den sidste ende af det, falder risikovilligheden nok for de fleste af os. Oplevelsestrangen er sikkert også ujævnt fordelt. Det bliver en meget personlig afbalancering, som ofte bliver tydelig, når mennesker rammes af fysisk svækkelse. Nogle gør det til sit livsindhold at kæmpe imod af al kraft, nogle vil fortrænge det, andre igen tager det som et udkald til at få mest muligt ud af tiden, der er tilbage. Et godt eksempel på det sidste er en rigtig god veninde, der desværre har fået en nervelidelse, som hæmmer hendes omgang med andre mennesker. Det skulle dog ikke forhindre hende i at udleve sin rejseglæde ved med et par veninder at tage en måned som interrailer! Hatten af for det!
M.v.h Henrik